I förra veckans avsnitt:
Familjen Bundy trodde att de vunnit en gratis resa till England.
Oj, England!
Och paret D'Arcy bestämde sig för att följa med.
Men det finns en hake för familjen Bundy:
En urgammal engelsk förbannelse från 1653.
För att du och alla dina manliga efterkommande-
-ska vara hatade här för evigt-
-kommer ett mörker för alltid ruva över Lower Uncton.
Förbannelsen kan hävas endast-
-om Al och Bud dödas inom staden Lower Unctons gränser.
Det är de här två typernas jobb.
Men om Lower Uncton får tillbaka solen-
-går grannstaden Upper Uncton miste om sin turism-
-så dessa två män måste döda Bundy-karlarna i London.
Och de här två är beredda att döda dem var som helst-
-eftersom de körde iväg med deras bagage och pengar.
De har en enda vän. Hunden de lämnade kvar.
Jag struntar i vem som dödar dem, bara de kommer hem i kistor.
Och nu fortsätter vi.
Jisses, vad gott.
Mitt herrskap?
När vi sa att allt ingick-
-syftade vi inte på en svit på Savoy.
Vi är vana vid lyxliv, ska du veta.
-Vad är det här, mamma? -En gaffel, gumman.
Vad häftigt.
Nån borde ha talat om för den där toaletten att jänkarna var på väg.
Kära familj. Salem här...
-Winston. Jag heter Winston. -Som om det spelar nån roll.
Vi är gäster i hans trevliga lilla land-
-och eftersom han står för fiolerna-
-borde vi dra ner på kostnaderna.
Tack så mycket, min unge man.
Om man bortser från det faktum att du och barnen är här-
-känns det här som en andra smekmånad.
Kom och titta på utsikten med mig, älskling.
Det är nåt med det här landet.
Jag liksom känner hur dekadensen smittar av sig på oss.
Har man sett.
Det är en grönsak.
Ni gillar bröd, va? Eller som ni kallar det...
Eller hur? Det finns massor med sånt i Lower Uncton.
Vem följer med mig?
Där får du!
Okej, nu är ni dödens.
Vad är det?
-Rumservice. -Vi har inte beställt nåt.
Det här bjuder vi på-
-för att ni har spenderat 5 000 pund på en dag.
Det här är en utsökt fransk dessert - en så kallad bomb.
Ni måste äta den mycket långsamt, i synnerhet männen.
Savoy! Äntligen har vi hittat dem.
Nu kan vi få tillbaka vårt bagage och våra pengar och njuta av resan.
Ja! Kom!
Varsågod, min herre.
Än en gång vill jag tacka er-
-för att ni är så försiktiga med alla dessa dyrbara antikviteter.
Titta, ungar! Min hand har fastnat i en vas.
Den sitter fast. Hjälp mig! Skojar bara.
Här har vi ännu inte varit.
"The London Dungeons." Jag vill se nåt läskigt.
Ta en titt här, då!
Hördu, Menthol...
Var kan man få tag på en snusktidning?
Snusktidning?
Jaså! Här kallar vi dem för tutt-tidningar.
Varsågod.
Nu åker vi och tittar på sevärdheter.
Men eftersom vi måste köpa presenter åt dem där hemma...
Stjäl nåt värdefullt.
Kom igen. Åh, den här gillar jag.
Dödade en fisk. Nu drar vi.
Vi är bara amerikaner. Varför sprang de?
Måste ha varit fransmän. Det krävs så lite.
Det är Jack Uppskäraren.
Jag tror att den rör på sig.
Det är klart, Kel. Han ser en sköka.
Jag tror att den här dockan rör på sig, pappa.
Inte, då. Var inte rädd. Titta här.
Ni ser? Om det hade varit en levande man hade han brutit nacken.
Ingen kan uthärda nåt sånt där utan att skrika.
Kom nu, gumman.
Jag är uttråkad. Vi går och spenderar mer av Winstons pengar.
-Ja. -Det gör vi.
POOLE & CO. SKRÄDDARE
SKICKAS TILL: BUNDY 9764 JEOPARDY LN. CHICAGO, USA
Ursäkta mig, sir. Det blir 5 000 pund, tack.
-För... -Glömde jag att betala?
-Sånt händer, sir. -Ursäkta.
Var är pengarna? Jag hade dem här nånstans.
-Här är pengarna från byn. -Bra jobbat.
-Hur fick du tag på dem? -Vi sålde din gård.
Vad gjorde ni?!
Vi är redo att åka till Lower Uncton nu.
Så, killen. Arevadouche. Det är här våra vägar skiljs åt.
Vad snackar du om? Vi ska ju till Lower Uncton nu.
Inte jag. Jag kom inte hit för att tillbringa min semester-
-i en ensam horas stad. Jag är en stadstjej och jag stannar här i...
Vänta nu. Var är vi?
-London. -Exakt.
Tror du inte att mamma och pappa märker att du saknas?
Näpp. Det har jag ordnat.
Vad säger du om London nu då, gumman?
Bra, bra.
Då var vi framme. Det är här ni ska bo.
Ett eget slott.
Är det inte väldigt mörkt med tanke på att det är mitt på dan?
Nej, det är vanligt i England.
Al! Ett eget slott. Det är som nåt ur sagobok.
-Är det inte romantiskt? -Visst, visst...
Hördu, Smokey. Jag vill ha ett eget rum-
-och en vakt placerad utanför dörren.
Ingen fara, sir! Jag vet precis var vi ska placera dig.
-Hörde ni, ungar? -Ja, pappa. Visst, Kel?
Hoppas att stället är uppvärmt-
-för det vore himla synd att dra på sig en dödlig förkylning.
Fattar ni?
Följ mig, så ska jag visa er till era rum.
Nu går vi, ungar.
-Har du sett Kelly, Al? -Bud bär henne.
Dåliga nyheter. Vi kan inte hänga dem förrän imorgon.
-Varför inte? -Schavotten är inte här.
Vi var tvungna att sälja en del av virket för att köpa snaror.
Ja... Och vad ska snarorna fästas i?
Det har vi tänkt på.
Vi ber två av våra längre killar hålla i dem.
Jag vill inte höra mer. Vi får lov att knivhugga dem, då.
Men barnen har så sett fram emot en hängning.
Javisst, ja. Barnen...
Jag tror att jag köper ett.
Vad är det här, pappa?
Det här är ju England, så jag tror...
Rätta mig om jag har fel, Igor...
Stonehenge.
Det var nära, sir.
Det är här talen kommer att hållas under morgondagens festligheter-
-där du och din son är våra hedersgäster.
Du ser, min son.
Till och med i England vet man att karlar är bättre.
Den här vägen, tack.
Jag känner mig hemma här. Här skulle jag kunna stanna för evigt.
Jag med, pappa.
Eftersom vi är i ett slott, Al... Krön mig, gullet.
Varför inte? Det är det enda jag tvingats betala för hittills.
Säg det, Peg.
-Vad är jag, baby? -Du är kungen.
-Övertyga mig. -Vem ska övertyga mig?
Okej, då...
Du är kungen, baby.
Det duger.
Ursäkta mig. Några av barnen i området...
-...vill fotograferas med dig. -Med mig?
Men jag är ju bara en vanlig kille, som spelade fotboll i gymnasiet-
-och gjorde fyra touchdowns under en enda match.
Det var sista gången min skola vann ett mästerskap.
Jag förstår. Visa in de hänförda ungdomarna.
Kom här, vännen.
Sådär. Ser du hur de älskar mig, Peg?
Be era böner.
Okej, ut med er. Se så.
Sådär.
Man måste ge tillbaka lite, Peg.
Känner du historiens vingslag i rummet, Peg?
Jag vet.
Igor sa att Buds rum lär vara hemsökt.
Jag sa inget. Du vet hur lättskrämd han är.
Bra, det han inte vet om lider han inte av.
God kväll, Bud. Vi är dina förfäders andar.
-Akta er. -Ni dör i gryningen.
Fly.
-Fly så länge tid finns! -Vill du köpa skor?
Ett ögonblick, mina herrar.
Varför får bara du äta godis?
Det var jag som hittade det.
Det var jag som pekade ut barnet som hade det.
Nästa gång vågar du kanske göra nåt åt saken.
Vi får åtminstone värme ikväll.
Värme och underhållning-
-tack vare de här gratis teaterbiljetterna de gav oss-
-istället för mat, pengar eller tak över huvudet.
Jag har aldrig hört talas om den här pjäsen.
Det sägs att det är den som gått längst i London.
Biljetter, tack. Tackar.
Stygga amerikaner.
Det måste vara Shakespeare. "Så tuktas en argbigga", tror jag.
Vill ni ha en drink eller smisk?
UNDER TIDEN I EN ANNAN DEL AV STAN
De säger att det är en tjej där inne med prinsen.
Fröken?
-Hallå där! -Du får inte ha den på dig där ute.
Bara med mig.
Fröken, det är en herre här som önskar prata med dig.
Jag är rätt upptagen med prinsen.
Han säger att det gäller din familj.
Jag skulle aldrig ha skaffat föräldrar.
Fröken Bundy, jag anser att jag måste varna dig-
-för en bestialisk sammansvärjelse mot din familj.
-"Bestialisk"... -Det betyder "hemsk".
"Riktigt hemsk."
"Ajöss, familjen"?
Du måste ta dem från Lower Uncton innan soluppgången-
-för annars går de ett grymt öde till mötes.
-Vilket möte? -De dör.
Då måste jag springa som strumpan. Hur kan jag tacka dig, vänlige främling?
Genom att ta din familj till Upper Uncton.
Jag fattar.
Vart?
Upper Uncton.
Kommer Kelly nånsin att hitta sin familj? Kommer Al och Bud överleva?
Var "Brooklyn Bridge" faktiskt värd en Emmy?
Vi ger er svaret på två av de frågorna i nästa veckas avsnitt.
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Undertextning: Isa Leppikorpi